Ankstesnėse Spartako: Kerštas serijose
- Laisvė? - Daugiau nebebūsi prižiūrėtojas. Tu tapsi lanistu.
Tave sveikins tik vardu, Enomajau.
- Kas čia vyksta? - Spartakas parodys mums kelią.
Jis sako, kad ant vieno iš jų buvo išrėžtas tavo vardas.
Konsulai siunčia tave į Kapują.
Toli nuo miesto yra vilos ir fermos.
Šeimininkas perdavė Neviją kitam šeimininkui.
Eisime į pietus, kad surastume Neviją.
- Ji Batiato žmona? - Tik jos šešėlis.
Tačiau ji dar gyva.
Tai suteiks miestu viltį. Moteris, išgyvenusi Spartako ir jo karių užpuolimą.
Kur eisi?
Yra tik viena vieta gyvuliui be garbės.
SPARTAKAS: KERŠTAS
Vieta šiame pasaulyje
Jis ne berniukas, o tikras demonas,
atėjęs iš požemio karalystės.
Tavo atvykimas į šią skylę - malonus siurprizas.
Kai sužinojome, kad atvyks pats Titas Batiatas...
Kur jį radai?
Jis buvo tarp Numidų, kuriuos nupirkau iš Maloko.
Visi kiti mirė per savaitę.
O šis - per kvailas, kas sektų paskui juos.
Jis treniruotas?
Treniruotas? Pamišęs šuo būtų paklusnesnis už jį.
Jis vargiai reaguoja į jam skirtą vardą.
Bet ką galima prijaukinti. Nesvarbu, koks laukinis jis bebūtų.
Tereikia suteikti tikslą
ir įpūsti jį kaip žariją.
Man nerūpi žarijos.
Mane sušildo tik monetos.
Ir kokia tavo šilumos kaina?
Dešimt dinarų ir berniukas tavo.
Gal jį treniruoti, dulkinti...
daryti su juo ką tik nori.
Aštuoni.
Aštuoni? Maniau tu garbingas žmogus,
o visgi nori įkišt penį į užpakalį.
Jei to norėčiau, iš tavo užpakalio nieko neliktų.
Aš sutinku su pasiūlymu tik todėl, 42
kad išlaikyčiau gerus santykius.
Stokis. Pasveikink savo naują šeimininką, Enomajau.
Jau laikas.
Purvini gyvuliai.
Maitinasi atmatomis ir tuštinasi po miestu.
Jeigu būtume žinoję, kad jie čia,
jau neštume žinią, apie Spartako mirtį, į Romą.
Dabar jie gali būti bet kur.
Jis galėjo išeiti į kalnus.
Tokias vietas bus sunku apieškoti.
Reikės daugiau karių.
Bandymas surinkti daugiau vyrų nedavė rezultatų.
Tai Sepijaus kaltė.
Jis pasiėmė visus kardą laikyti galinčius vyrus.
Tuomet galbūt pats laikas paprašyti jo pagalbos.
Jis Varinijaus žmogus.
Jis to nevertas.
Bet kuriuo atveju, mums reikalingi jo žmonės.
Jei jie būtų su mumis turgaus aikštėje,
Spartakas nebūtų prasibrovęs taip arti tavęs.
Dievai susitarę prieš tave.
Grįžk į savo kambarį.
Jie reikalauja tinkamo pasiūlymo.
Šiek tiek kraujo ir aukų.
Kalbi apie ritualą?
Kad atkurtume šių namų garbę.
Ir priverstume atsiklaupti mūsų priešus.
Eik į turgų ir nupirk viską, ko reikia,
kai tik pakils saulė.
Mums reiktų pasikalbėti su Sepijumi.
Susitarsiu dėl pokalbio.
Tiki, kad dievai išgirs tavo maldas?
Jei aš būsiu teisi.
Tuomet paklausk jų,
kur dabar yra Spartakas.
Kol tas niekšas nepasiėmė dar vieno romėno gyvybės.
Tiberijau, aš noriu užbaigti.
Penis į užpakalį.
Paduok mano drabužius.
Greičiau.
Nebijokite ir nusiraminkite.
Mes kausimės ne su jumis.
O su tais, kurie vadina save jūsų šeimininkais.
Titulas, kuris mums nieko nereiškia.
Taip pat ir jums, jei tik to panorėsite.
Jums suteikiamas pasirinkimas, kuris kažkada buvo suteiktas ir mums.
Iki gyvenimo galo kentėti romėnų žiaurumą
arba paimti ginklą, ir prisijungti prie mūsų kovoje už laisvę.
Kas tu toks, kad siūlytum tokį beprotišką pasiūlymą?
Aš Spartakas.
Prilaikykite prakeiktus liežuvius už dantų!
Ar tu šių namų šeimininkas?
Taip.
Tuomet mes pasikalbėsime.
Ko tau reikia?
Pasakyk, ko nori, ir aš tai padarysiu.
Tu įtakingas žmogus?
Taip. Aš bendrauju su magistratu.
Galiu perduoti jam žinią.
Aš noriu perduoti žinią būtent tau.
Tu buvai Batiato draugas, tiesa?
Ar tiesa?
Aš jį menkai tepažinojau.
Jis turėjo pamišusių minčių.
Norėjo prasibrauti į aukštesnį postą.
Tačiau jam reikėjo palaikymo.
Už tai jis atsiuntė dovaną.
Iš vilos į vilą visame regione.
Moteris.
Tu ją žinai?
O kas jei ir žinau? Manęs bus pasigailėta?
Kalbėk, kol dar turi prakeiktą liežuvį.
Ji...
Ji buvo čia. Ji buvo čia.
Sumeluotum pačiam Jupiteriui,
kad tik pamatytum dar vieną saulėtekį.
Tamsiaodė. Trumpai kirpti plaukai.
Šeimininkės žymė ant mentės.
Kur ji?
Nežinau! Ją nuvedė link vežimo.
O tada?
Iš kur galėjau žinoti, kad ji tokia svarbi?
Argi ji nekvėpavo?
Ar jos širdis neplakė kaip kitų moterų?
Tu joje nematei moters, tiesa?
Matei tik tai, ką galima panaudoti ir išmesti.
Prašau...
Matei prakeiktą vergę!
Nuo tavo grožio man pakyla penis.
Pakylėjimas, nepastebimas akiai.
Jis dvokia mėšlu.
Iš kur jis?
Iš Galijos.
Galai... Kai jie dulkinasi, jiems nerūpi pamaloninti moterį.
Šį įgūdį turi tik nedaugelis vyrų.
O kaipgi Spartakas?
Kaip jo įgūdžiai?
Geresni nei kitų.
Visose srityse.
Atleisk.
Nežinojau, kad jis tavo.
Aš ir nesiekiu jo.
O ir jis nesutiks tapti manuoju vergu.
Jis suteikia tau apsaugą už tavo atsidavimą jam.
Tokių susitarimų mes neturim.
Tuomet tai tikra meilė?
Žinoma. Viltis, kad meilė ateis.
Kas yra gana pavojinga.
Man reikia žinoti, kiek turime maisto ir kitų atsargų.
Surask Vitą ir liepk jam tai padaryti.
Niekas nežuvo.
Liskas ir Eiseris nesunkiai sužaloti.
Galai nepasižymi atsargumu.
Kiek ginklų paėmėt?
Pakankamai, kad apginkluotume dar tuziną vyrų.
Ir jie mums pravers.
Kai užpulsime kitą vilą.
O kaipgi šeimininkas?
Jis prisiminė vergę.
Su ta pačia žyme kaip Nevijos.
Kur ją išvežė?
Ją nuvedė į vežimą.
Kad nuvežtų kitam šeimininkui.
Kriksai.
Mes rasime ją, brolau.
Ir į aną pasaulį pasiųsime visus,
kas neleido jums būti kartu.
Eisiu pas savo vyrus.
Nuraminsiu Raskosą.
Lipk žemėn.
Jis gauna tik trupinius.
Ir tu dalini maistą.
Jo širdis trokšta maisto.
Tuomet jis jį gaus.
Net jei Nevija gyva,
ji jau ne ta moteris, kurią jis prisimena.
Jei mums teks kovoti su Glaberiu ir romėnais,
turėtume išlaisvinti gladiatorius,
o ne švaistyti laiką blėstančiai vilčiai ir beverčiams namų vergams.
Vertingas kiekvienas žmogus.
Tai greitai supras ir romėnai.
Vergystės grandinės nutrauktos.
Daugiau nebepajusite ant kaklo to,
kas neleidžia jums kvėpuoti ir atima gyvybę.
Prisijunkite prie savo brolių ir kovokite už teisingumą.
Praliesime romėnų kraują už tai, kad laikė mus šunimis,
trukčiojo pavadėlį, kad mes vykdytume jų komandas.
Taikai! Sofai! Duokite ginklus.
Na?
Kas nori pralieti kraują?
Ši vieta.
Pats oras limpa prie odos, ją išpurvindamas.
Užsimerkite, šeimininke, ir galvokite apie ką nors kita.
Ilitija.
Gajau.
Tu priverti širdį plazdėti.
Matosi, kad vanduo banguoja.
Visa tai tavo vaikas.
Smarkus spyris į išsipūtusį pilvą.
Toks agresyvumas žada berniuką.
Ar galėčiau duoti kitką?
Pastaruoju metu tu daug padarei.
Tavo pasiaukojimas neliko nepastebėtas.
Tačiau noriu paprašyti dar kai ko.
Tik įsakyk.
Ryte palydėk Lukreciją į turgų.
Ceremonijos metu ji nori išvalyti šiuos namus
ir sužinoti apie mano priešus.
Dievai greičiau nusičiurkštų ant Romos,
nei ką nors jai pasakytų.
Miestiečiai laiko ja pranaše.
Ja negalima pasitikėti.
Visai neseniai vadinai ją savo drauge.
Už ką brangiai sumokėjau.
Sumokėjome abu.
Tikrai manai, kad ji palaimintoji?
Spartakas turi mirti,
jei norime grįžti į Romą.
Aš patikėsiu bet kokiais iš jos lūpų
sklindančiais spėjimais,
jei tik tai priartins tą dieną.
O dabar...
Leisk tave apglėbti mylinčiomis rankomis ir nuvesti link mūsų lovos.
Ir vėl galiu miegoti normalioje lovoje.
Po ilgo laiko.
Aš nesu tokioje miegojusi.
Tuomet tu to nusipelnei...
Spartakai...
tai, kas vyksta tarp mūsų...
Ką tai tau reiškia?
O kokio atsakymo tikiesi?
Nuoširdaus.
Aš ilgą laiką gyvenau skausme ir liūdesyje.
Sunku prisiminti švelnesnį jausmą.
Tačiau ne tada, kai tu šalia.
Tuomet niekada manęs nepalik.
Spartakai...
Kartą tu mane jau nužudei.
Nesidrovėk - padaryk tai dar kartą.
Jis tik pasiūlė tau laisvę.
Ir taip tu atsidėkoji?
Niekas jo neprašė to daryti.
Aš buvau asmeninis šeimininko vergas.
Turėjau savo vietą, mane gerbė.
Tu buvai vergas.
Viskas, ką turėjai, tebuvo iliuzija.
Tu tik užėmei mano šeimininko vietą.
O ką tavo šeimininkas padarytų dabar,
jei būtų mano vietoje?
Jis mane nužudytų.
Taip.
Nužudytų.
Ir visgi nori treniruoti tą padugnę?
Jam reikia duoti antrą šansą.
Jis jam jau buvo duotas.
Ir už tai jis pabandė tave nužudyti.
Dievai apsaugokit mane...
Regis, aš sutinku su galu.
Jis žinojo tik gyvenimą vergystėje.
Vargu, ar kada pavyks nutraukti šiuos ryšius.
Galbūt niekada.
O jei atimsime jam gyvybę?
Kokią žinią tai perduos tiems,
kurie nori prisijungti prie mūsų?
Tai, kad reikia tinkamai elgtis.
Būsime kaip romėnai?
Įsakinėsime, pasitelkę baimę ir grasinimus nužudyti?
Jei jis dar kartą pasikėsins,
aš įsitikinsiu, kad jis prisijungtų prie savo šeimininko.
Ir kaip siūlai treniruoti šį laukinį šunytį?
Kaip prižiūrėtojas treniravo mane Batiatui.
Ir tai puikiai suveikė.
Liberijus ima strėlytes.
Adoneksas renkasi grandinę.
Paleiskite jį.
Aš laimėjau dvikovą.
Tačiau iš prižiūrėtojo gaunu tik rimbo kirčius.
Manai, nusipelnai kitko?
Tai čempionų namai, Enomajau.
Ne jie tau pavaldūs.
O tu turi būti jiems paklusnus.
Taip, šeimininke.
Norintis pakilti iš pradžių turi išmokti atsiklaupti.
Svarbi pamoka,
jei nori tapti vienu iš Batiato namų čempionu.
Kaip tai įmanoma padaryti?
Atsakymas slypi tavyje.
Tu kovoji kaip suaugęs stiprus vyras.
Tačiau tau trūksta disciplinos, kad tai galėtum tinkamai panaudoti.
Kvintai.
Du puodelius mulsumo.
Pasakykite, ką turiu daryti.
Pati sunkiausia užduotis.
Privalai surasti savo tikslą.
Savo tikslą?
Vardan ko tu kovoji.
Aš kovoju už savo gyvybę.
Kaip ir mes visi.
Tačiau, kad pasiektum aukštumas,
privalai kovoti vardan ko nors aukštesnio.
To, kas aukščiau už išgyvenimo instinktus.
Jūs mano šeimininkas.
Kovosiu už tai, ką man pasakysite.
Ne, ne.
Tai kiekvieno žmogaus, vergo ar ne, sprendimas,
kurį jis turi nusistatyti pats.
Tai spręsti tik tau.
Už tavo tikslą.
Ir likimą, kuris tave iki jo nuves.
Laimėjo Adoneksas.
Vos vos.
Pakvieskite dar vieną.
O kaipgi jo priešininkas?
Pakvieskite ir jį.
Paskutinė pozicija.
Pulk.
Nenuleisk kairės rankos.
Pulk.
Valdai skydą taip pat kaip ir kardą.
Ne į nugarą, o į petį.
Dar kartą.
Pulk.
Gerai...
Atidengei šoną.
Tai pražudė daugelį didžių kovotojų.
Aš ne prakeiktas karys.
Kol kas ne.
Pirma ir antra pozicijos.
Pulk.
Tai sunkiau nei įsivaizdavau.
Su laiku palengvės.
Kuomet tai bus lengva?
Ir koks iš to tikslas?
Jį pasirinksi pats.
O dabar pastatyk kojas.
Antra pozicija. Pulk dar kartą.
Pulk. 340
Reikėjo nudėti tą berniuką.
Jei šuo kartą įkando - atvers nasrus ir dar kartą.
Gaila.
Kodėl jie žiūri?
O kodėl neturėtų?
Kai tarp jų vaikšto dievų palaimintoji.
Dievai...
Taip.
Anksčiau tu su jais retai kalbėjaisi.
Dabar dievybės tau - draugai ir patarėjai.
Daug kas pasikeitė.
Įdomu tai girdėti
iš to, kuris teigia neprisimenąs praeities.
Su kiekviena nauja diena praeities šešėliai vis labiau įgauna formą.
Ir kokią formą jie įgauna?
Paslapčių, kuriomis mes dalinomės.
Tu prisipažįsti, kad ne visada
klausai savo tėvo...
arba vyro nurodymų.
Kalbi apie patį pirmą mano vizitą į tavo vilą.
Kai mes dar gerai nepažinojome viena kitos.
Aš taip norėjau tau įtikti.
Tu legato žmona.
Tokia dovana.
Tu nesupranti, ką man reiškia
vėl tave pamatyti mano namuose.
Namai vėl pilni gyvybės ir ateities vizijų...
Išgyventi tokį siaubą...
Jūs tikrai palaiminta dievų.
Dėkoju.
Telaimina tave dievai.
Telaimina jus dievai.
Ilitija.
Regis, jie apsėsti ja.
Sepija. Malonu tave matyti.
Mano brolis ką tik išvyko pas tavo vyrą.
Jau tie vyrai ir jų politika...
Palikime ją jiems
ir užsiimkime svarbesniais dalykais.
Kokie skandalai Romoje?
Vyras ir greit gimsiantis vaikas
atitraukė mane nuo tokių įvykių.
Negaliu patikėti, kad tu taip atkirsta.
Tu juk pažįsti beveik visus.
Ir manęs nori taip pat nemažai.
Pavydžiu tau tokio dėmesio.
Ir kaip man to trūksta.
Nejau visus džiaugsmus reikia palikti praeityje vardan vyro?
Taip.
Toks jau žmonos iš geros šeimos likimas.
Kaip siaubinga.
Turbūt reikia melsti dievų
apsaugoti mane nuo tokio kartaus likimo..
Telaimina tave dievai...
Telaimina tave dievai.
Spartakas buvo vienas iš tavo žmonių, tiesa?
Radai jį Trakėjos kampanijos metu.
Tarnavai atsarginiuose padaliniuose.
Tuomet jis buvo nevaldomas žvėris.
Žvėris, kurį tu atvedei į mūsų kraštus.
Kad jis mirtų arenoje.
Tačiau jis dar gyvas.
Skirtingai nei mano pusbrolis Sekstas.
Jis sužalojo daugelį.
Žinia, kad Spartakas mirė, padėtų jiems pasveikti.
Ėmiausi šio reikalo prieš keletą mėnesių.
Senate girdėjau apie tavo pastangas.
Kiek tavo karių jis pasiuntė į aną pasaulį?
Tas žmogus išradingas.
Jis puikiai tą parodė turgaus aikštėje.
Gaila, kad ten nebuvo mano žmonių, galėjusių jį pribaigti.
Kaip jau sakiau - Spartakas - bendras priešas.
Mano tribūnas pasakė tiesą.
Spartakas - mūsų abiejų priešas,
nuo jo nukentėjome abu.
Pamirškime mūsų nesutarimus
ir kartu priverskime jį atsiklaupti ant kelių.
Turiu aptarti šį susitarimą su Varinijumi.
Tai tavo, ar jo žmonės?
O kas vadovaus mūsų suvienytoms pajėgoms?
Tu gausi aukštą postą, antrą pagal svarbumą po manęs.
Ir pažadu, kad tu pamatysi,
kaip Spartaką pakas po velėna.
Jis turi žalingą įproti vis išslysti iš tavo rankų.
Kodėl tu toks įsitikinęs savo pergale?
Nes to nori patys dievai.
Dabar su tavimi kalbasi net patys dievai?
Buvusios šio namo šeimininkės balsu.
Lukrecijos?
Jie ją palaimino
tąnakt, kai ji išgyveno žudynes.
Ne jai vienai taip pasisekė.
Ilitija išvyko iš ten prieš pat nelaimę.
O su ja - keletas tavo žmonių.
Kariai, kurie galėjo sulyginti jėgas
ir sulaikyti Spartaką nuo žudynių.
Rink žodžius, kai kalbi su manimi, berniuk.
Sėskimės ir...
Mano žodžiai kruopščiai atrinkti.
Ir skirti žmogui, kuris gavo titulą dėl jo žmonos tėvo.
Tik pabandyk dar taip pakalbėti,
ir aš nupjausiu tau liežuvį.
Tačiau negausi mano karių.
Mano penis kyla.
Elgiuosi su tavim kiauliškai.
Šlapinuosi ant tavo kapo tik dėl sporto.
Ir aš nesigailiu dėl to.
Mano penis kyla.
Tu!
Verge, įpilk dar.
Raskosai.
Pats įsipilk.
Tik negerk iš ąsočio, verge.
Tu suteiki jiems privilegijas, kurių jie nenusipelnė.
O tu norėtum, kad jie mums paklustų
kaip kad šeimininkams?
Ne. Tačiau aš nelaikyčiau jų lygiais su savimi.
Jie nebuvo tapę broliais kaip mes.
Jie prisijungė prie mūsų savo noru.
Tokia ugnis gali tapti dar pavojingesne.
Arba bus užgesinta artėjančios audros.
Manau, reikia eiti tik prašvitus.
Mūsų laukia dar daug vilų.
Žaidi su Fortūna,
taip žiūrėdamas į Feokolo nugalėtoją.
Jo pergalė parodė, kad miršta net patys galingiausi.
Koks tavo vardas, berniuk?
Kad bent galėčiau pagedėti dėl tavo mirties.
Aš Tiberijus.
Tiberijus?
Tavo oda pernelyg tamsi, kad turėtum tokį romėnų vardą.
Aš daugiau romėnas nei siras.
Mūsų luduse gyveno vienas siras.
Klastingesnio už jį nesu matęs.
Ar turi ten šeimą?
Prisimenu tik brolį.
Aš irgi jį turėjau.
Daugiau nebe?
Jį nužudė romėnai.
Kada prieš juos pakėlėte kardus?
Kada nors pakelsi ir tu,
jei esi sveiko proto.
Žiūrėk į mane...
Noriu matyti šį gražų veidą, kai baigsiu.
Prakeiktas gyvulys!
Mira...
Eik!
Arba atsisveikinsi su peniu.
Jei nebūtum Spartako kalė,
parodyčiau kaip naudotis juo
bei mano peniu.
Atleisk.
Įsitikinsiu, kad Raskosas...
Aš dulkinausi su galu savo noru.
Kodėl?
Ne kiekvienai iš mūsų lovą šildo Spartakas,
ir suteikia aukštesnį rangą.
Gavai laisvę ir nori priklausyti tam mėšlo gabalui?
Laisvė turi savo kainą.
Moku vienintele valiuta, kurią turiu. Kaip ir tu.
Manau, reiktų pasitraukti toliau.
Reiktų bijoti blogai paleisto žaibo iš dangaus.
Toks ritualas gali atnešti naudos, įdedant nedaug pastangų.
Ožys kainavo nemažus pinigus.
Dievai šnabžda apie apgaulę ir išdavystę.
Ir tikina, kad tie, kurie saugo tau nenaudingas paslaptis,
išplauks į dienos šviesą.
Priimkite mūsų auką
ir padėk mums įveikti mūsų priešus...
Ar tai gera mintis?
Leisti tokioms nevalyvoms rankoms žaisti su peiliais.
Prilaikyk liežuvį.
Tavo gyvybė mano rankose.
Galbūt dar vieną ožį..?
Kai baigsis ritualas,
tegul išvalo kraują ir pasirūpina Lukrecija.
Kitas tavo priešinininkas - Kratakas.
Žvėris, pasiglemžęs daugelį gyvybių.
Tiki, kad pasiglemš ir manąją?
Turint omeny tavo būklę...
Jei jam nepavyks,
pakviesk tą, kuriam pavyks.
Tu žengei svarbų žingsnį
kad taptum kažkuo daugiau nei žvėrimi.
Man gėda, kad čia koviausi...
negalvodamas apie garbę.
Ši skylė tiems, kurie nusipelno
tik mirties.
Tau skirtas daug kilnesnis likimas.
Arena.
Vieta, kur gimsta legendos.
Man gaila tų, kurie stos prieš tave ant smėlio.
Minia prisimins, kaip aš juos nužudžiau.
Dievai bus pamaloninti.
Aš kovoju ne dėl jų.
Kovoju dėl jūsų. Tai mano tikslas.
Mano visas gyvenimas. Už Batiato namų garbę.
Ši garbė mano.
Taip!
Tu.
Šeimininke,
ateina žmonės.
Uždekite deglus.
Ateina iš šiaurės.
Kiek jų?
Šeši. Galbūt daugiau. 551
Sukviesk vyrus...
Palauk. Galbūt tai tik žvalgai.
Jei bent vienam iš jų pavyks pasprukti,
jis gali sukelti mums daug didesnių problemų.
Tuomet nė vienas nepaspruks.
Yra geresnė išeitis,
kuri leis paslėpti mūsų karius nuo romėnų...
Noriu pasikalbėti su tavo šeimininku.
Sepijaus nurodymu.
Atleiskite.
Jis išvyko verslo reikalais į Paikentiją.
Į Paikentiją? Nežinojau, kad jam patinka šis miestas.
Jam patinka miesto šliundros.
Tu jo asmeninis vergas, tiesa?
Tiberijus.
Pasakyk, kodėl tu ne su šeimininku?
Todėl, kad jis niekuo daugiau nepasitiki palikdamas vilą,
kol malonina jo penį.
Tu gerai tarnauji savo šeimininkui.
Grįžk prie savo reikalų.
Palaukite. 573
Iš Kapujos ilgas kelias.
Eime, ir aš duosiu jums ko nors,
kad atgautumėte jėgas...
Jis išdavikas.
Spartakai!
Kodėl neleidai jiems išeiti?
Jis nužudė jį.
Kai tik pamatė, kad jie pralaimės.
Jo akys nukrypo į mano kaklą.
Pamatė, kad aš be apykaklės.
Jei nebūčiau jo pasikvietęs,
jis būtų grįžęs su dar daugiau vyrų.
Tu šaunuolis, Tiberijau.
Naziras.
Brolis vadino mane Naziru.
Kas trukdo miegoti tokią vėlyvą valandą?
Aš atvykau su dovana,
kuri padės nužudyti Spartaką.
Dievai išgirdo mano maldas.
Tekstą vertė: stasius [TRL-Team] Tekstą redagavo: ritka [TRL-Team] Plačiau apie Mūsų Komandą ir darbus rasite užėję į www.T-Team.LT